Nem csak az FTC szerepel majd tavasszal a nemzetközi kupában.
A Fradi mellett az MTK Budapest U19-es csapata is kivívta a tavaszi nemzetközi kupaszereplést. A kék-fehér együttes fiataljai az Ashdod elleni párharc megnyerésével érdemelték ki azt, hogy immár az Ajax ellen készülhetnek. A csapat vezetőedzőjével, Balogh Bélával a siker mellett a magyar utánpótlásképzésről és a tizenkét csapatos NB I-ről is beszélgettünk, de szóba került Bognár György is.
Nemrég léptél elő az U19-esek vezetőedzőjévé, amikor elődödet, Horváth Dávidot az első csapat élére nevezték ki, és hamar egy történelmi siker kapujában találta magadat. Ezt hívják mély víznek?
Tavaly az NB III-ban kezdtem pályaedzőként, előtte pedig a BVSC-nél dolgoztam az utánpótlásban. Tavasszal, amikor Dávid vette át az akkor még NB I-es csapatot, akkor is én ugrottam be az U19 vezetőedzői szerepkörébe, nyártól pedig én vittem a csapatot, Dávid a BL-meccseken irányított egészen az izraeli meccsig. Most, hogy ő újra a felnőttekhez került, ezt a feladatkört is átvettem tőle.
A felnőtt csapat a nyári felkészülési időszakban találkozott az Ashdoddal, akkor persze még nem lehetett tudni, hogy az ifi BL-ben egymással találkozik a két U19-es együttes. Megtudtatok bármit abból a mérkőzésből? Érdemes egyáltalán ilyenkor a nagy csapat mérkőzését elemezni?
Szerintem a legtöbb felnőtt csapatnál más a játékstílus, mint a klub utánpótlásban. Felnőttben az eredmény a fontos, akár meccsek között is taktikát, felállást váltanak, mert ott a pontokban mérnek mindent. A mi szempontunkból így nem feltétlenül volt mérvadó, hogy az Ashdod első csapata hogyan játszik, így nem is akartunk abból a találkozóból messze menő következtetéseket levonni.
2-0-s előnyről vártátok a hazai visszavágót, ahol a 42. percben jött a bekapott gól. Mit mondtál a srácoknak a félidőben?
Az volt a lényeg, hogy megnyugtassam őket. Teljesen átéreztem azt, amit ők, úgy küldtem fel a srácokat a pályára, hogy 2-0 ide, játsszunk magabiztosan, úgyis rúgunk majd egy gólt. Erre meg is voltak a lehetőségeink, de azok kimaradtak, majd hibáztunk és kaptunk egy gólt. Éreztem, hogy ott mindenkinek megfordul a fejében a kiesés, de szerencsére gyorsan jött a szünet. Ugyanúgy magabiztos, bátor játékot kértem tőlük, és hiába nem éltünk a helyzeteinkkel, jól futballoztunk, összességében pedig elértük a kellő eredményt.
Ilyen szempontból szerencsés időpontban kaptátok a gólt, hiszen csak 3-4 perce volt őrlődni a játékosoknak…
Igen, ha ott több idő van hátra a szünetig, akkor biztosan nehezebb lett volna.
A cél eléréséhez viszont az is elég volt, hogy nem kaptatok újabb gólt. Jól jött, hogy egy korábbi védő ült a kispadon ebben a szituációban?
Nem az volt a lényeg, hogy az edző csatár, kapus vagy védő volt-e. Az volt a kulcs, hogy pontosan tudtam, mit éreznek a srácok, így tudtam, mit kell mondani nekik, és azt is, hogy mindezt hogyan tudom nekik a legjobban átadni.
Az ifi BL-ben történelmet írt, az U19-es bajnokságban viszont címvédőként csak kilencedik a csapat. Melyik ad reálisabb képet a társaságról?
Tudni kell, hogy az MTK-nál gyakoribb az átjárás az egyes keretek között. Az ifi BL-ben játszó keretben vannak olyanok, akik már az NB II-es keret tagjai, illetve olyanok is, akik az NB III-ban játszanak, és persze itt van az U19-es keretünk is, tehát tulajdonképpen három keretből jönnek a játékosaim. Bizonyára ennek is van szerepe abban, hogy az utánpótlás bajnokságban most egy kicsivel nyögvenyelősebb a szereplésünk.
Az utánpótlásedzők sorsa érdekes és nehéz egyben. Ha egy játékos kiegyensúlyozottan jól teljesít, könnyedén „lenyúl” érte a felnőtt vagy az NB III-as csapat, ugyanakkor a Diósgyőr elleni bajnokin több futballista éppen az ifi BL miatt pihent. Te hogy küzdesz meg ezzel?
Ez hozzá tartozik, már tapasztaltam anno az NB III-as keretnél is. Nagy a mozgás, néha felvisznek tőlünk játékosokat, máskor pedig visszakapjuk őket. Ez így működik az utánpótlás csapatoknál, ezzel együtt kell tudni élni.
Az MTK-nak mint klubnak régóta megvan a határozott filozófiája, nyáron e mellé érkezett Bognár György szakmai igazgatónak a maga elképzeléseivel, viszont őt hamar menesztették. Ezek a váltások mennyire vannak kihatással az utánpótlás-edzők munkájára, a feléjük támasztott elvárásokra?
Gyurinak volt egy elképzelése, amiből sok jó dolgot át lehetett hozni a munkánkba. Érezte, hogy mi a felnőtt, és mi az utánpótlás-foci, nem ugyanazt kérte a fiataloktól, mint a felnőttektől. Pontosan elmondta, hogy tudja, hogy ez az utánpótlás, de bizonyos elemeket szeretne látni a játékban. Ezzel együtt viszont nem akarta ránk erőltetni azt a játékot, amit a felnőtteknél megkövetel, mivel ott csak az eredmény számít, nálunk pedig az, hogy minél több futballistát adhassunk az első keretnek.
Sokszor, sok helyről éri az a kritika a magyar utánpótlásképzést, hogy az edzőket a korosztályos csapatok eredményei alapján ítélik meg, nem pedig az alapján, hogy hány játékost adnak a felnőtt csapatnak. Te hogy látod ezt a kérdést?
Felemás a helyzet. Az edzők között is vannak olyanok, akiknek nagyon fontos az eredmény, de bízom benne, hogy minél többen koncentrálnak arra, hogy jó játékosokat neveljenek. Az MTK-nál ez szerintem nagyon jól működik, más klubokról nem nagyon tudok nyilatkozni. Nálunk az a cél, hogy minél több fiatalt adjunk a felnőtt keretnek, szerintem ez évről évre látszik is a csapaton.
Ennek viszont a tizenkét csapatos NB I-ben időnként kiesés az ára. Szerinted milyen lebonyolítási rendszer lenne az ideális ahhoz, hogy az edzők bátrabban nyúljanak a fiatalokhoz?
Visszakérdezek: mi a fontosabb, az NB I színvonala, vagy az utánpótlás játékosok nevelése? A kettő együtt nagyon nehezen megy. A tizenkét csapatos bajnoksággal a liga színvonala nőtt, ezáltal viszont a fiatalok kevesebb lehetőséget kapnak, hiszen egy-két rossz meccsel tényleg az alá a bizonyos béka alá kerülsz, ahonnan nehéz kijönni. Ez a fő kérdés: növeljük-e az NB I színvonalát, vagy hígítsuk a mezőnyt, hogy bátrabban lehessen a fiatalokhoz nyúlni? Ezt viszont nem nekem kell eldönteni, erre megvannak a szakemberek. Most a tizenkét csapatos bajnokság működik, amivel valóban nőtt a magyar foci színvonala, ezt a válogatott és a Fradi teljesítménye is mutatja.
Apropó Fradi! Gyakorta feljön a kérdés, hogy vajon az NB I felkészíti-e őket a nemzetközi porondra. Mi a helyzet az utánpótlásban? A magyar U19-es bajnokság mennyiben készít fel az ifi BL-re?
Ahogy mondtam, nálunk ezt nehéz mérni, hiszen van mozgás az egyes kereteink között, ezzel együtt nem látom aggasztóan nagynak a különbséget. Anno az első akadémisták között voltam az MTK-nál, akkoriban kis túlzással a padunkon is válogatott játékos ült, volt, hogy már márciusban, huszonvalahány pont előnnyel megnyertük a bajnokságot. Nekünk jó volt, hogy egy helyre koncentrálódtak a legjobb fiatalok, ez viszont nem biztos, hogy jót tesz a fejlődés szempontjából. Azáltal, hogy több akadémia jött létre, a tehetséges játékosok szétszóródtak az országban, és a csapatok tudnak szoros meccseket játszatni egymással, ami felkészíti őket arra, hogy folyamatosan minden centiméterért meg kell küzdeni.
A következő körben egy egymérkőzéses párharc jön, az ellenfél pedig az Ajax lesz, amely az utánpótlás mezőnyben nagyjából olyan, mintha a felnőttek között a Real Madridot kaptátok volna. Örültél a sorsolásnak? Mit vársz a mérkőzéstől?
Ebben a szakaszban már nincsenek kishalak, minden együttes nagyon magas szintet képvisel. Bevallom, jobban örültem volna egy olyan csapatnak, például egy Juventus vagy egy Inter, amely felnőtt szinten nagyon erős, viszont ehhez mérten kevesebb hangsúlyt fektet a fiatalképzésre. Na, az Ajax nem ez, éveken át többször választották meg a legjobb európai utánpótlásképző csapatnak. Ők máshogy gondolkoznak, nem a felnőtt kerettel törnek olyan eredményekre, mint mondjuk a Juve, hanem a fiatalok képzésére vannak berendezkedve, akiket majd aztán értékesítenek. Éppen ezért nagyon komoly ellenfél, nehéz meccsre számítok.
Tedd meg első befizetésed, és legyen tiéd az akár 50.000 Ft értékű sportfogadási bónusz! (x)